OECD >Multilingual Summaries

International Migration Outlook 2017

Summary in Swedish

Internationell migrationsöversikt 2017

Sammanfattning på svenska

Huvudtrender

Preliminära siffror för 2016 visar att antalet människor som sökte sig till OECD‑området för att bosätta sig där permanent ökade för tredje året i rad. Omkring 5 miljoner människor bosatte sig permanent i OECD‑länderna under 2016, vilket är betydligt fler än vid den förra toppnoteringen 2007, före den ekonomiska krisen.

Ökningen under 2015/2016 berodde framförallt på en ökad humanitär migration, vilken omfattade 1,5 miljoner människor mellan januari 2015 och december 2016. År 2015 stod familjeåterföreningarna och den fria rörligheten inom EU för vardera omkring en tredjedel av all migration som företogs med avsikten att bosätta sig permanent i OECD‑länderna. Under 2015 kom migranterna främst från fem länder: Kina, Syrien, Rumänien, Polen och Indien. Av alla nya migranter som anlände till OECD‑länderna kom 29 % från ett annat OECD‑land.

Den tillfälliga migrationen har också ökat i OECD‑länderna. Under 2015 ökade rörligheten inom företag med över 10 % och utstationeringen av arbetstagare inom EU ökade med 3 %. Rekryteringen av utländska säsongsarbetare ökade i många länder, särskilt i Polen.

Under 2016, precis som under 2015, registrerades över 1,6 miljoner nya asylansökningar i OECD‑länderna. Av dem registrerades nästan tre fjärdedelar i europeiska OECD‑länder. Över 20 % av alla asylsökande i OECD‑området var syrier och 13 % var afghaner. Tyskland registrerade 720 000 formella asylansökningar under 2016 och mottog flest ansökningar i förhållande till sin befolkning (0,9 %) av alla OECD‑länder.

Mot bakgrund av den ökande efterfrågan på internationellt skydd har många OECD‑länder utökat sina vidarebosättningsprogram. Villkoren för personer med skyddsstatus utanför FN:s flyktingkonvention från 1951 har dock försämrats i flera länder. Många länder inför också strängare gränskontroller och strängare inrese‑ och vistelsekontroller. Samtidigt fortsätter OECD‑länderna att se över och förbättra sin politik för att locka högkvalificerade utländska arbetstagare, företagare och investerare och kunna erbjuda dem fler inresevägar och bättre uppehållsvillkor.

Under 2016 var migranternas sysselsättningsnivå i OECD‑länderna relativt oförändrad på 67,4 % – en ökning med 1 procentenhet jämfört med året före. Arbetslösheten bland utrikes födda är dock fortfarande högre än bland inrikes födda, särskilt i Europa.

Mot bakgrund av flyktingkrisen har det gjorts stora satsningar på att utforma en integrationspolitik som underlättar integrationen av nyanlända flyktingar och asylsökande på arbetsmarknaden. Många OECD‑länder har diversifierat sina integrationsinsatser för att erbjuda skräddarsydda åtgärder och anpassa dem till behoven på arbetsmarknaden. Samtidigt har tonvikten legat på tidiga insatser, t.ex. snabba kompetensbedömningar, och på att påskynda integrationsprocessen, bl.a. genom att korta ned programmen. Flera länder har gjort det obligatoriskt att delta i integrationsprogram.

Anhöriginvandring

Under de senaste åren har de flesta som flyttat permanent till OECD‑området gjort detta genom anhöriginvandring, vilket omfattar fyra huvudsakliga underkategorier (familjebildning, medföljande familj, familjeåterförening och internationell adoption). Integrationen av vuxna anhöriginvandrare på arbetsmarknaden i värdlandet går långsammare än för andra grupper av migranter.

Anhöriginvandrare kan vara människor i alla åldrar, med alla möjliga kompetensnivåer och från alla möjliga ursprungsländer. Denna mångfald skiljer anhöriginvandringen från andra former av migration. Anhöriginvandringen är ett komplext fenomen som styrs av många olika regler och bestämmelser i OECD‑länderna.

I takt med att anhöriginvandrarnas rättigheter har stärkts under de senaste årtiondena har även villkoren för att få uppehållstillstånd som anhörig skärpts. Anhöriginvandringen har blivit allt mer svårhanterlig, eftersom det är svårt att förena olika prioriteringar och konkurrerande politiska mål. Samtidigt som anhöriginvandringen bör hanteras finns det ett antal hinder som försvårar hanteringen. Det finns idag fyra huvudsakliga migrationspolitiska utmaningar när det gäller anhöriginvandring: hur vi kan bli bättre på att förutse tillströmningen av anhöriginvandrare; hur vi kan hitta rätt balans mellan reglerna för anhöriginvandring och ländernas behov av att förbli attraktiva för riktad arbetskraftsinvandring; hur vi kan ställa upp villkor för anhöriginvandrare för att påskynda deras integration; och hur vi ska hantera ensamkommande barns rätt till familjeåterförening.

Huvudsakliga slutsatser

De högsta migrationssiffrorna sedan 2007

Under 2015 reste 4,7 miljoner människor till OECD‑länderna för att bosätta sig där permanent (en ökning med 7 % jämfört med 2014). Preliminära siffror visar att antalet inresor kommer att öka till omkring 5 miljoner under 2016.

Under 2016 registrerades över 1,6 miljoner asylsökningar i OECD‑länderna, vilket är samma antal som under 2015. Omkring 1,5 miljoner människor beviljades internationellt skydd under dessa två år.

Under 2015 beviljades över 1,5 miljoner uppehållstillstånd för studier vid universitet och högskolor i OECD‑området.

Antalet utrikes födda i OECD‑länderna uppgick till 124 miljoner människor 2015.

Invandrarnas integration på arbetsmarknaden håller långsamt på att öka igen

Mer än två av tre invandrare i OECD‑området förvärvsarbetar. Arbetslösheten för utrikes födda arbetstagare låg 2016 på i genomsnitt 8,3 %. Motsvarande siffra för europeiska OECD‑länder var 12,4 %. Detta är 1,8 respektive 4,3 procentenheter högre än för inrikes födda arbetstagare.

Invandrare är överrepresenterade i yrken med rutinbetonade arbetsuppgifter, vilket gör att de löper högre risk att drabbas av arbetslöshet när automatiseringen ökar. I europeiska OECD‑länder arbetar 47 % av de utrikes födda arbetstagarna i yrken som i huvudsak består av rutinbetonade arbetsuppgifter.

Anhöriginvandring

Över 1,6 miljoner anhöriginvandrare fick uppehållstillstånd i OECD‑området under 2015, vilket utgjorde nästan 40 % av de totala permanenta invandringsströmmarna.

Familjeåterförening är förenad med en viss fördröjning jämfört med ekonomisk migration, men påverkas också av regeländringar i fråga om villkor, handläggningstider och regler för andra former av migration.

Familjebildning är en viktig och allt större drivkraft för anhöriginvandring. I många OECD‑länder ingås över 10 % av alla äktenskap av en inhemsk och en utländsk medborgare.

Vuxna anhöriginvandrare tycks integreras långsammare på arbetsmarknaden i värdlandet än andra grupper av migranter. I Europa kommer sysselsättningen för anhöriginvandrare i genomsnitt upp i ungefär samma nivå som andra migrationskategorier och inrikes födda först efter 20 års bosättning i landet.

Vid anhöriginvandring av utländska medborgares make, maka och barn ställer de flesta OECD‑länder krav på inkomst eller bostad. Sådana restriktioner är mindre vanliga för de egna medborgarnas utländska make, maka och barn. Flera OECD‑länder har under det senaste årtiondet även infört språk‑ och integrationskrav. Det finns dock få bevis för att dessa har haft någon större effekt på sysselsättningen.

Summary of
OECD (2017), International Migration Outlook 2017, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/migr_outlook-2017-en

© OECD

Denna sammanfattning är inte en officiell OECD-översättning.

Reproduktion av denna sammanfattning är tillåten, om OECD:s upphovsrätt och publikationens titel på originalspråket nämns.

Flerspråkliga sammanfattningar är översatta utdrag ur OECD–publikationer, som ursprungligen publicerats på engelska och franska.