OECD >Multilingual Summaries

International Migration Outlook 2013

Summary in Swedish

Internationell migrationsöversikt 2013

Sammanfattning på svenska

HUVUDTRENDER

Immigrationsflödena ökar i OECD‑länderna, men ligger fortsatt långt under förkrisnivåerna. År 2011 steg den totala permanenta immigrationen överallt i OECD‑länderna i jämförelse med 2010, men befanns fortfarande ligga under fyra miljoner. Preliminära data för 2012 tyder på ytterligare ökning. Temporär arbetskraftsinvandring låg i princip stilla i förhållande till 2010, med knappt två miljoner inresor. OECD‑länderna fortsatte att attrahera studenter från hela världen; antalet utländska studenter steg med 6 % från 2009 till 2010

Indien och Kina fortsatte att vara viktiga ursprungsländer för invandringen till OECD‑länderna, men Polen och Rumänien figurerar detta år bland de tre första (efter Kina) på grund av ökad rörlighet inom EU. Den fria cirkulationen mellan de europeiska OECD‑länderna steg 2010 och är nu fyra gånger vanligare, relativt sett, inom regionen än migrationen från andra håll. Utflödet från de länder som drabbats mest av krisen, särskilt de sydeuropeiska, har också accelererat, med 45 % från 2009 till 2011.

År 2011 steg antalet människor, som sökte asyl i OECD‑länderna med mer än en femtedel, dvs. mer än 400 000 för första gången sedan 2003. Denna trend bekräftas av preliminära data för 2012. De främsta mottagarländerna är USA, Frankrike och Tyskland. Till stor del på grund av den "arabiska våren" gick Italien upp som det fjärde viktigaste mottagarlandet.

Många regeringar har blivit mer restriktiva i fråga om arbetskraftsinvandring i det att de strävar efter att skydda den egna arbetskraften i en tid av ökande arbetslöshet. Länderna har dock introducerat åtgärder för att lindra situationen för utländska arbetstagare, som har förlorat sina arbeten, främst genom att låta dem stanna och leta efter arbetstillfällen. Fler länder antar poängbaserade system på grund av den flexibilitet som de erbjuder vid val av högutbildade arbetssökande. Program för att locka till sig investerare och entreprenörer uppmärksammas också.

Migranternas situation på arbetsmarknaden har försämrats på senare år, både med avseende på nivåer och i jämförelse med den infödda befolkningen. I genomsnitt harr de utlandsföddas arbetslöshetsandel ökat med fem procentenheter mellan 2008 och 2012, vilket ska jämföras med tre procentenheter för de infödda. Migranternas långtidsarbetslöshet håller på att bli ett allvarligt problem i många OECD‑länder. År 2012 hade nästan en av två arbetslösa invandrare varit arbetssökande i mer än ett år.

Invandrarungdomar och lågutbildade är har drabbats särskilt hårt av krisen, men kvinnor och högutbildade i lägre grad. Effekten var starkast på invandrare från Latinamerika och Nordafrika . För nordafrikanska invandrare i Europa noterades t.ex. rekordhög arbetslöshet. 26,6 %, 2012.

Engagemang och allmänna medel riktade mot integrationspolitiken varierar avsevärt från land till land, trots ett gemensamt behov av att understödja invandrarnas arbetsmarknadsintegration och för att undvika eventuella långvariga effekter, bl.a. på unga invandrare och infödda barn till invandrare. Några länder har fortsatt att investera betydande offentliga resurser på integrationssatsningar, med andra gör kraftiga nedskärningar på grund av recession och finansiellt nödtvång.

Immigrationens finansiella effekt

Frågan huruvida invandrare är nettobidragare till eller nettobelastare av de offentliga finanserna debatteras i vida kretsar. Beräkningar tyder på att deras effekt är liten, i allmänhet högst 0,5 % av BNP, i såväl positiv som negativ riktning. Invandrare har dock vanligen en skattemässigt mindre positiv ställning än de infödda, främst på grund av att de normalt betalar mindre skatt och sociala avgifter, inte på grund av att de är mer beroende av socialhjälp.

Invandrarnas åldersprofil är en viktig förklaringsfaktor bakom skillnaderna mellan länderna med avseende på invandrarnas skattesaldo, och åldern vid ankomsten är en avgörande faktor vid beräkning av det nuvarande värdet av invandrarnas diskonterade framtid minus direkta skatteinbetalningar. Trots detta spelar åldern en relativt mindre roll i jämförelse med andra faktorer, t.ex. arbetserfarenhet , språkkunskaper och utbildning, i de flesta migrationsförvaltningars urvalssystem för arbetskraftsinvandring. Mer allmänt gäller att skillnader i migrantpopulationens sammansättning med avseende på kategori (förvärvsarbetande, anhörig, flykting) förklarar en stor del av skillnaderna mellan länderna i fråga om invandrarnas skattemässiga position i förhållande till den infödda befolkningens.

Sysselsättningen är den viktigaste enskilda faktorn för migranternas skattesaldo, särskilt i stater med generösa välfärdssystem. Om man lyckas höja invandrarnas sysselsättningsgrad till den infödda befolkningens, skulle statsfinanserna i många OECD‑länder stärkas avsevärt.

Diskriminering av invandrare

Diskriminering av invandrare och deras barn på arbetsmarknaden och i samhället kan underminera känslan av samhörighet med samhället och försvaga incitamenten att investera i utbildning. Det kan även utgöra en ekonomisk förlust för mottagarlandet. Att mäta diskriminering är svårt, men undersökningar tyder på att det inte är ovanligt att invandrare och deras barn måste skicka mer än dubbelt så många ansökningar än personer utan invandrarbakgrund för att bli kallade till en anställningsintervju, trots att de i övrigt har likvärdiga meritförteckningar. Diskrimineringens största effekt tycks faktiskt visa sig i anställningsförfarandet, även om den också kan påverka framtida befordringsutsikter och löner.

De flesta OECD‑länder har vidtagit åtgärder för att bekämpa diskriminering, även om skalan och omfattningen visar bred variation. Vanligast är juridiska korrektiv. Ett antal OECD‑länder har också tillämpat "positiv särbehandling" av olika typ, baserad på målsättningar och kvoteringar, liksom verktyg som anonyma meritförteckningar. Fakta tyder på att dessa åtgärder kan vara ett effektivt vapen mot diskriminering, om de får en genomtänkt utformning. Instrument inom ramen för mångfaldsprogram har också prövats i ett antal OECD‑länder. Det är svårt att bedöma deras effektivitet, eftersom det i allmänhet är de arbetsgivare, som är mest intresserade av mångfald, som engagerar sig. Att höja medvetenheten förefaller särskilt viktigt för att eliminera stereotyper, som tycks vara en huvudorsak till diskriminerande beteende.

Viktigaste undersökningsresultat

Immigrationen stod för 40 % av den totala befolkningstillväxten i OECD‑området under perioden 2001‑2011.

Den permanenta invandringen till OECD‑länderna ökade med två procent 2011. Preliminära siffror visar en liknande ökning för 2012.

Invandringen inom EU med stöd av EG‑rättens regler om fri rörlighet har tagit ett nytt språng uppåt till 15 % år 2011 efter en nedgång med nästan 40 % under krisen (2007‑2010).

I Europa rekryteras färre än en av två arbetstagare från utlandet.

Antalet utländska studenter ökar konstant och översteg 2,6 miljoner år 2011.

Andelen asiatiska invandrare i migrationsflödena till OECD‑länderna fortsätter att öka och nådde 36 % 2011. Detta placerar Asien strax bakom Europa som ursprungskontinent.

Antalet asylsökande i OECD‑länderna ökade med drygt 20 % år 2011 och med 7 % 2012.

Tio nya länder har under 2012 implementerat EU‑direktivet om EU‑blåkortet; det utfärdas numera av samtliga signatärer.

Åren 2011 och 2012 modifierade sju OECD‑länder sina system för att stimulera utländska akademiker att söka sig till deras arbetsmarknader.

I OECD‑länderna har immigranterna genomsnittligt sett drabbats hårdare av den ökande arbetslösheten än de infödda; andelen arbetslösa bland invandrarna har stigit från 8,1 % 2008 till 12,9 % 2012, medan motsvarande siffror för de infödda var 5,4 % resp. 8,7 %.

Mellan 2008 och 2012 steg andelen invandrare bland långtidsarbetslösa (med mer än ett års arbetslöshet) från 31 % till 44 % i OECD‑länderna.

Summary of
OECD (2013), International Migration Outlook 2013, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/migr_outlook-2013-en

© OECD

Denna sammanfattning är inte en officiell OECD-översättning.

Reproduktion av denna sammanfattning är tillåten, om OECD:s upphovsrätt och publikationens titel på originalspråket nämns.

Flerspråkliga sammanfattningar är översatta utdrag ur OECD–publikationer, som ursprungligen publicerats på engelska och franska.

De kan beställas gratis från OECD:s nätbokhandel www.oecd.org/bookshop

Närmare upplysningar lämnas av OECD Rights and Translation unit, Public Affairs and Communications Directorate: rights@oecd.org, fax: +33 (0)1 45 24 99 30.

OECD Rights and Translation unit (PAC)
2 rue André-Pascal, F-75116
Paris, Frankrike

Besök vår nätplats www.oecd.org/rights