OECD >Multilingual Summaries

Green Growth Indicators 2014

Summary in Swedish

Indikatorer för grön tillväxt 2014

Sammanfattning på svenska

OECD:s indikatorer för grön tillväxt är orienterade kring fyra huvudmål: 1) etablera en koloxidsnål, resurseffektiv ekonomi, 2) upprätthålla naturresursbasen, 3) förbättra människors livskvalitet och 4) genomföra lämpliga policy‑åtgärder samt realisera de ekonomiska möjligheter som grön tillväxt ger. Sex huvudindikatorer avser kommunicering av centrala komponenter i den gröna tillväxten på ett balanserat sätt: koldioxid och materiell produktivitet, ekologiskt anpassad diversifierad produktivitet, en naturresursinventering, förändringar i markanvändningen och befolkningens exponering för luftföroreningar.

Viktigaste slutsatserna

Den globala ekonomiska och finansiella krisen har i viss mån lindrat miljöbelastningarna. När tillväxten åter tar fart, kommer emellertid trycket att intensifieras och snabbt överstiga förkrisnivåerna, om regeringarna inte skärper de nu gällande regelverken.

Starkare, långsiktiga satsningar behövs för att förbättra den kostnadseffektiva användningen av energi och naturresurser för att återställa skadad miljö, bevara ekonomins naturtillgångsbas och förbättra människors livskvalitet. Detta kräver samordnade insatser av finans‑, näringslivs‑ och jordbruksdepartementen och av andra regeringsorgan, vilkas verksamheter påverkar miljön och som kan främja den gröna tillväxten. Att bygga upp humankapitalet genom utbildning och kompetensutveckling blir en väsentlig uppgift.

Blir vi effektivare när det gäller att använda naturresurser och tjänster från miljön?

Under de 20 senaste åren har OECD‑ländernas miljövänliga produktivitet med avseende på koldioxidutsläpp, energi och material ökat, men med stora variationer bland länder och sektorer. Koldioxidutsläpp och användning av fossila bränslen är inte längre korrelerad till ekonomisk tillväxt, och förnyelsebar energi spelar en växande roll för satsningarna på att diversifiera och frigöra energiproduktionen från koldioxidutsläpp. I dag genererar OECD‑länderna mer ekonomiskt värde per enhet av använda materialresurser än 1990, och satsningarna på att återvinna avfall börjar ge utdelning. Jordbrukets användning av gödningsämnen sker också på ett bättre sätt, i det att överskotten nu minskar i förhållande till produktionen.

Dessa utvecklingstendenser beror på en kombination av faktorer: genomförande av riktlinjer, konjunkturnedgång på grund av krisen, tjänstesektorns expansion, export av resurs‑ och föroreningsintensiv produktion samt stigande handelsvolymer.

På många områden är produktivitetsvinsterna små, och miljöbelastningarna är fortsatt höga: Koldioxidutsläppen fortsätter att öka; fossila bränslen fortsätter att dominera energimixen, ibland tack vare statligt stöd; förbrukningen av materiella resurser för att stödja den ekonomiska tillväxten ligger kvar på hög nivå, och många värdefulla material fortsätter att kasseras som avfall.

Bevaras naturtillgångsbasen för våra ekonomier?

Den information som är tillgänglig för att man ska kunna bedöma ländernas naturtillgångar är ofullständig och av varierande kvalitet. Framsteg har gjorts i fråga om skötseln förnyelsebara naturresurser, i kvantitativa termer. Världens fiskproduktion på grundval av fångster har stabiliserats; den kommersiella användningen av skogsresurser visar en bärkraftig bild, och avtappningen av förnyelsebara färskvattenresurser ligger fortsatt på samma nivå trots stigande efterfrågan.

Det totala trycket på naturresurserna är dock fortsatt högt, och stora problem återstår att lösa i fråga om naturresursernas kvalitet, deras betydelse för ekosystemet och samordningen av deras förvaltning. Områden med stor biolog mångfald minskar och många ekosystem håller på att försvagas. Hoten mot den biologiska mångfalden är särskilt påtagliga i länder med hög befolkningstäthet och när markanvändningen ändras och infrastrukturutvecklingen leder till ökande fragmentering av naturliga livsmiljöer. Många djur‑ och växtarter är i fara; en tredjedel av världens fiskbestånd är överexploaterade och många skogar hotas av försämring, fragmentering och omvandling till andra typer av mark. Trycket på vattenresurserna är fortsatt högt; i några fall kam den lokala vattenknappheten hämma näringslivet.

Tjänar människor på miljöförbättringar?

De flesta människor i OECD‑länderna tjänar på förbättrad renhållning; nästan 80 % tjänar på offentlig avfallsvattenrening. Människans exponering mot luftföroreningar på grund av svaveldioxider och partiklar minskar. Samtidigt fortsätter ozon, kväveoxider och mycket fina partiklar på marknivå att påverka människors hälsa. Beräkningar av luftföroreningarnas kostnaden i OECD‑ länderna visar att vinsterna med ytterligare reduktioner av föroreningarna skulle kunna vara avsevärda. Det återstår också mycket att göra med avseende på vattenförsörjnings‑ och avloppssystemens accelererande förslitning och tillgången till effektiv avloppsvattenrening i små eller isolerade bosättningar.

Genererar grönare tillväxt ekonomiska möjligheter?

Ländernas satsningar på att förverkliga gröna tillväxtprogram genom att stödja ny teknik och innovationer och använda ekonomiska incitament accelererar. Det är dock fortfarande ont om jämförbara data om de ekonomiska möjligheter, i termer av jobb och konkurrenskraft, som uppkommer genom grön tillväxtpolitik. Dynamikaspekterna av grön tillväxt är svåra att kvantifiera statistiskt, och många mätningsförsök har snarare fokuserat på “gröna aktiviteter” än på ekonomins “gröna omvandling” och globala leveranskedjor.

De sektorer som producerar ekologiska varor och tjänster håller en växande (om än blygsam) andel av ekonomin. Offentliga investeringar i Fo&U, avsedda för miljö‑ och energieffektivitet, har ökat, liksom andelen av “gröna” patent. Användningen av miljörelaterade skattelättnader ökar, men är begränsad i jämförelse med löneskatterna. Amdelen av stödet till jordbrukare, som belastar miljön mest, har minskat, medan andelen jordbruk som uppfyller miljökraven har vuxit.

Internationella finansflöden, som gynnar grönare tillväxt, är under utveckling. Medan utsläppsrättsmarknaderna krymper på grund av finanskrisen och minskad industriproduktion, har nya affärsmöjligheter framkommit på området "ren energi", där internationella investeringsflöden har gått om investeringarna i fossil bränsleteknologi. Nya möjligheter har också uppkommit genom att finansinstitut emitterar obligationer och exportkreditorgan underlättar privata investeringar i projekt som granskas med avseende på miljöeffekter. Utvecklingshjälp i miljövårdande syften har fortsatt att öka, och hjälpen till for förnyelsebara energi har passerat den till icke‑förnyelsebar sådan.

Ändå är det i marginalen som mycken utveckling fortfarande sker, och de aktuella programmen saknar ofta långsiktig målsättning och undergräver därigenom övergången till grön tillväxt. Länderna fortsätter att stödja produktion och förbrukning av fossila bränslen på många sätt. Olika energiskattesatser, låg skatt på bränslen med betydande miljöeffekter och skattelättnader för bränsle, som används i vissa sektorer, hämmar övergången till en ekonomi med låga nivåer av koldioxidutsläpp. Politiska reformer på dessa områden erbjuder stora möjligheter för länderna att generera mer skatteintäkter och samtidigt nå miljömålen på ett kostnadseffektivare sätt.

Summary of
OECD (2013), Green Growth Indicators 2014, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/9789264202030-en

© OECD

Denna sammanfattning är inte en officiell OECD-översättning.

Reproduktion av denna sammanfattning är tillåten, om OECD:s upphovsrätt och publikationens titel på originalspråket nämns.

Flerspråkliga sammanfattningar är översatta utdrag ur OECD–publikationer, som ursprungligen publicerats på engelska och franska.

De kan beställas gratis från OECD:s nätbokhandel www.oecd.org/bookshop

Närmare upplysningar lämnas av OECD Rights and Translation unit, Public Affairs and Communications Directorate: rights@oecd.org, fax: +33 (0)1 45 24 99 30.

OECD Rights and Translation unit (PAC)
2 rue André-Pascal, F-75116
Paris, Frankrike

Besök vår nätplats www.oecd.org/rights