OECD >Multilingual Summaries

Economic Policy Reforms 2017

Going for Growth

Summary in Finnish

Talouspolitiikan uudistukset 2017

Tavoitteena kasvu

Suomenkielinen tiivistelmä

Hallituksilla ei ole varaa lopettaa uudistamista, jos ne haluavat päästä monia maita uhkaavasta matalan kasvun loukusta ja haluavat varmistaa, että parempi talouskasvu hyödyttää suurta enemmistöä kansasta. Kahden viime vuoden aikana kokonaiskasvu polki paikallaan noin 3 %:ssa ja jäi siten merkittävästi 10 aikaisemman vuoden noin 4 %:n keskiarvosta. Kiinan kansantasavallan ja muiden kehittyvien talouksien kasvun hidastuminen selittää suuren osan tästä erosta, mutta talouskriisin jälkeisinä vuosina alle 2 %:n kasvuluvut ovat olleet tavallisia OECD‑maissa keskimäärin jatkuvan heikon kysynnän ja investointien jarruttaessa potentiaalista kasvua.

Pyrkiessään elinvoimaisempaan kasvuun valtiot kohtaavat suuria toimintapoliittisia haasteita. Talouskriisin jälkeinen tuottavuuden kasvun jyrkkä ja laaja taantuminen on johtanut suuren väestönosan tulokehityksen pysähtymiseen, mikä on rapauttanut kansan tukea rakenneuudistuksille. Vaikka työttömyys kokonaisuudessaan on laskenut asteittain useimmissa maissa, nuorilla ja matalan koulutustason työntekijöillä on edelleen monin paikoin huonot työllisyysnäkymät ja suuri riski jäädä usein työttömäksi. Näistä haasteista selviintymiseen tarvitaan johdonmukaisia rakenneuudistusstrategioita ja kollektiivista toimintaa laajoilla politiikan alueilla makrotaloudellisia tukitoimia käyttäen.

Tavoitteena kasvu ‑raportti perustuu OECD:n asiantuntemukseen rakennepolitiikan uudistuksissa ja taloudellisessa suorituskyvyssä, ja se tarjoaa poliittisille päättäjille sarjan konkreettisia suosituksia uudistusaloista, joille tulisi antaa etusija vahvan ja osallistavan kasvun luomiseksi. Nämä painopistealueet kattavat laajalti tuote‑ ja työmarkkinasääntelyn, opetuksen ja koulutuksen, vero‑ ja tulonsiirtojärjestelmät, kauppa‑ ja investointisäännöt sekä innovaatiopolitiikan. Tavoitteena kasvu ‑viitekehys on auttanut G20‑maita edistymään rakenneuudistussuunnitelmissaan mm. seuraamalla kestävään ja tasapainoiseen kasvuun tähtääviä kasvustrategioitaan.

Tässä raportissa tarkastellaan rakenneuudistusten edistystä Tavoitteena kasvu ‑politiikkasuosituksiin liittyvillä aloilla vuosina 2015‑2016. Siinä määritellään tätä taustaa vasten OECD‑maille ja tietyille muille maille uusia painopistealueita, joilla rakenneuudistuksia tarvitaan reaalitulojen nostamiseen ja varmistamaan, että lisätulot hyödyttävät kansan suurta enemmistöä (Kappale 1). Siksi toimintapolitiikan prioriteettien valinnassa käytetyssä viitekehyksessä on otettu ensimmäistä kertaa osallistavuus yhdeksi päätavoitteeksi keskitulon kasvun tärkeimpinä tekijöinä pidettyjen tuottavuuden ja työllisyyden rinnalle. Tähän tarkoitukseen on käytetty osallistavuuden laajaa määritelmää, joka kattaa monia ulottuvuuksia kuten eriarvoisuus ja köyhyys, työpaikkojen määrä ja laatu, heikossa asemassa olevien väestöryhmien pääsy työmarkkinoille, sukupuolten väliset erot, tasapuolisuus koulutuksessa ja terveydenhoidon tulokset. Raportti tarjoaa kattavan arvion toimintapolitiikan haasteista, jotka liittyvät osallistavuuteen ja mahdollisiin korjaaviin toimenpiteisiin, joita on valotettu Tavoitteena kasvu ‑uudistusprioriteeteissä (Kappale 2). Maakohtaiset ensisijaiset toimet ja niiden perustana olevat suositukset ovat nähtävissä yksittäisissä maaraporteissa (Kappale 3).

Edistys rakenneuudistuksissa 2015 lähtien

Rakenneuudistusten tahti on hidastunut edelleen kahden viime vuoden aikana ja se on nykyisin talouskriisiä edeltävällä tasolla. Kokonaisvaltainen hidastuminen peittää alleen merkittäviä eroja maiden välillä.

Uudistusten tahti on hidastunut maissa, jotka olivat erityisen aktiivisia uudistajia edellisen kaksivuotiskauden aikana (esim. Meksikko, Kreikka, Irlanti, Portugali, Puola ja Espanja), mutta myös monissa muissa maissa, joissa uudistaminen ei ollut yhtä intensiivistä aikaisempina vuosina (esim. Australia, Indonesia ja Slovenia).

Uudistamisintensiteetti kasvoi huomattavasti tietyissä maissa, jotka eivät olleet aikaisemmin aktiivisimpien uudistajien joukossa (esim. Belgia, Chiile, Kolumbia, Israel, Italia ja Ruotsi sekä Itävalta, Brasilia ja Ranska).

Rakenneuudistusten tahti hidastui selvästi työn tuottavuuteen vahvasti vaikuttavilla toimintapolitiikan aloilla kuten koulutuksessa ja innovaatiossa. Tämä on huolestuttavaa tuottavuuden kasvun jatkuvan ja laajan taantumisen takia.

Positiivisista havainnoista voidaan mainita Tavoitteena kasvu ‑suosituksiin liittyvien uudistusten määrän kasvu tiettyjen tavoitteiden suhteen, kuten esimerkiksi naisten työnteon esteiden purkaminen ja työpaikkojen luomisen edistäminen verokiilaa pienentämällä varsinkin matalapalkkaisten työntekijöiden kohdalla. Näillä alueilla kasvua edistävät uudistukset edistävät myös parempaa osallisuutta.

Hallituksilla on ollut yleensä tapana keskittää uudistusponnitukset tietyille politiikka‑alueille, jolloin vaarana on menettää edut toimintaohjelmien välisestä synergiasta ja täydentävyydestä. Uudistusten parempi ryhmittely helpottaisi niiden täytäntöönpanoa, maksimoisi niiden vaikutuksen kasvuun ja työpaikkojen luomiseen, ja auttaisi pienentämään tuloeroja.

Uudet uudistusprioriteetit osallistavaa kasvua varten

Tietäen kuinka suuri merkitys tuottavuuden kasvulla on pitkäaikaiseen elintasoon ja kuinka suuresta haasteesta on kyse useimmissa maissa, raportissa määritellään enemmän uudistusprioriteetteja työntekijäkohtaisen tuottavuuden parantamiseksi ja sen varmistamiseksi, että kasvun hedelmät jakautuvat laajalti koko väestölle. Siksi toimenpiteitä koulutuksen, tuotemarkkinakilpailun ja julkisten investointien aloilla on korostettu aikaisempia raportteja vahvemmin.

Erityisesti innovoivien yritysten markkinoillepääsyn ja kasvun helpottaminen, tasapuolisemman pääsyn edistäminen korkeatasoiseen koulutukseen, naisten ja maahanmuuttajien ottaminen mukaan työmarkkinoille, investointien lisääminen infrastruktuuriin ja työntekijöiden koulutus‑ ja aktivointipolitiikkojen parantaminen kuuluvat kaikki tavallisimpiin politiikkahaasteisiin, joiden avulla päästään vahvempaan ja osallistavampaan kasvuun.

Tuottavuuden ja työllisyyden kasvuun pyrkimisen ja osallistavuuden välillä voi olla vahvaa synergiaa. Itse asiassa oikealla tavalla ja kattavasti toteutettuna melkein puolet tämän raportin suosittelemista ensisijaisista toimista johtaisi korkeampaan tulotasoon ja sen laajempaan jakautumiseen.

Pyrkiessään tekemään kasvusta osallistavampaa hallitusten pitäisi keskittyä takaamaan laaja pääsy laadukkaaseen koulutukseen ja jatkokoulutukseen, työpaikkojen määrän ja laadun parantamiseen sekä vero‑ ja tulonsiirtojärjestelmien tehostamiseen tuloerojen ja köyhyyden vähentämiseksi.

Koulutuksen suhteen prioriteetit kattavat vastaamisen nuorten tarpeisiin esiopetuksesta yliopistoon siten, että he saavat parhaimman alun opin tielle ja tarvitsemansa tuen koko koulutuksen ajan. Olennaista on yhtäläisten mahdollisuuksien takaaminen ja työvoiman sopeutuvuuden turvaaminen osaamisen kysynnän muuttuessa.

Lukuisampien ja parempien työpaikkojen luominen vaatii työmarkkinoiden kahtiajakautumiseen ja segmentaatioon puuttumista, epävirallinen työnteko mukaanlukien kehittyvien talouksien kohdalla.

Monilla mailla on mahdollisuus toteuttaa sosiaalisia tulonsiirtoja eniten tukea tarvitsevien yksilöiden ja perheiden suojelemiseksi ja huolehtia samalla siitä, että työtä kannattaa tehdä tulohaitarin alimmassa päässä, ja rajoittaa samaan aikaan sellaisia verohelpotuksia ja avustuksia, jotka hyödyttävät suhteettomasti korkean tulotason kotitalouksia.

Summary of
OECD (2017), Economic Policy Reforms 2017: Going for Growth, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/growth-2017-en

© OECD

Tämä yhteenveto ei ole virallinen OECD-käännös.

Tämän yhteenvedon kopioiminen on sallittua sillä edellytyksellä, että OECD:n tekijänoikeudet ja alkuperäisen julkaisun nimi mainitaan.

Monikieliset yhteenvedot ovat käännettyjä otteita OECD:n julkaisuista, jotka on julkaistu alun perin englanniksi ja ranskaksi.