OECD >Multilingual Summaries

Perspectives on Global Development 2014

Boosting Productivity to Meet the Middle-Income Challenge

Summary in Finnish

Globaalin kehityksen perspektiivit 2014

Keskinkertaiseen tulotasoon liittyviin haasteisiin vastaaminen tuottavuutta tehostamalla

Suomenkielinen tiivistelmä

Monet keskinkertaisen tulotason maat eivät tule saavuttamaan OECD‑maiden tulotasoa asukasta kohden: Viime vuosikymmenten voimakas kasvu on tehostanut kehitysmaiden osuutta merkittävästi maailmantaloudessa. Mahdollistaako näiden maiden "varallisuuden siirtymäprosessi" lopulta tulotason nousun OECD‑maiden keskitasolle asukasta kohden? Pitkän ja vaikuttavan edistymisvaiheen jälkeen joidenkin keskinkertaisen tulotason OECD‑maiden kasvunopeudet ovat hidastumassa. Monien maiden tämänhetkiset kasvunopeudet eivät tule nousemaan OECD‑maiden keskitulojen tasolle vuoteen 2050 mennessä. Haaste kasvaa Kiinan taantuman vuoksi. Kiinan nopea kasvu on tähän saakka hyödyntänyt naapurimaita, toimittajia ja erityisesti luonnonvarojen viejiä.

Tuottavuuden kasvu on oleellista: Alhaisten tulojen taloudesta poistuttaessa tuottavuus on kasvanut työntekijöiden siirtyessä alhaisen tuottavuuden sektoreilta korkeamman tuottavuuden sektoreille. Tämä siirtymä voi yhä olla tärkeä tekijä myös keskinkertaisen tulotason maissa, kuten esimerkiksi Intiassa ja Indonesiassa. Prosessin hidastuessa täytyy siirtyä kasvavissa määrin tuottavuuden kehittämiseen sektoreiden sisällä. Siirtymä on ilmeinen OECD‑maiden tuottavuuden kokonaiskasvun kannalta. Se on myös ilmeistä Kiinassa, jossa tuottavuus on kasvanut monilla tuotantosektoreilla maailmanlaajuisen tietotaidon ansiosta, suorien ulkomaisten sijoitusten kautta sekä tuotantohyödykkeitä ja pääomaeriä tuonnin ansiosta.

Tuottavuus kasvaa hitaasti: Tuotannon kasvua täytyy tehostaa tulotason jatkuvan kehittymisen takaamiseksi. Viimeisen vuosikymmenen aikana tuotannon kasvu kattoi ainoastaan marginaalisen osan talouskasvusta monissa keskinkertaisen tulotason maissa. Se oli riittämätöntä myös hyvin suuren eron merkittävään pienentämiseen teollisuusmaihin verrattuna. Brasiliassa, Meksikossa ja Turkissa ero jopa suureni. Kiina sitä vastoin teki vaikuttavan ennätyksen tuottavuuden kasvussa: noin 10 % vuodessa työvoiman tuottavuudessa ja yli 70 % teollisuus‑ ja palvelualojen tehtaiden kokonaistuottavuudessa. Myös Intian tuotantotekijöiden kokonaistuottavuus kasvoi viime vuosikymmenen aikana, vaikka ero teollisuusmaihin onkin yhä huomattava.

Jotkut perinteiset kasvutekijät menettävät merkitystään: Tuotannon parantaminen on erityisen tärkeää, sillä monet keskinkertaisten tulojen maat eivät voi enää luottaa etuihin, joista alhaisempien tulotasojen maat yleensä hyötyvät niiden siirtyessä keskinkertaiselle tulotasolle. Näihin kuuluvat työvoiman alhaisemmat kustannukset ja ulkomaisten sijoitusten aikaansaama tuotantoteollisuuden laukaisema nopea kasvu. Lisäksi keskinkertaisten tulotasojen maiden väestö on epäedullisempaa kasvulle. Keskivertotulotason kasvua tehostaa usein väestöllinen muuntuminen, mikä tarkoittaa kuolleisuuden nopeampaa laskua verrattuna syntyvyyteen, mikä lisää työikäisen väestön määrää. Tietyillä alueilla, erityisesti Etelä‑Aasiassa ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, tällainen väestönkasvu on yhä mahdollista. Muualla väestönkasvu on kuitenkin laskussa.

Keskinkertaisen tulotason taloudet voivat tehostaa tuottavuutta:

Jatkuva diversifiointi korkeampaa lisäarvoa tuottaviin sektoreihin maataloudessa, teollisuudessa ja palveluissa: Diversifiointi on erityisen tärkeää keskitulojen maissa, joissa palkkataso nousee ja luonnonvarat ovat rikkaat.

Innovointi maailmanlaajuisen tiedon avulla ja kotimaan mahdollisuuksia käyttäen: Kehittyneemmät keskinkertaisen tulotason maat voivat yhä päivittää teknologiaansa. Globaalin kaupankäyntijärjestelmän paremman integraation, ulkomaisen tietotaidon hyödyntämisen, suorien ulkomaisten sijoitusten ja muiden keinojen lisäksi maiden täytyy myös kehittää mahdollisuuksia innovoida uusia tuotteita ja prosesseja, jotta ne sopisivat paremmin heidän tarpeisiinsa ja loisivat kilpailuetuja.

Tuote‑, työ‑ ja rahoitusmarkkinoiden uudistukset ja taitojen kehittäminen: Monissa keskinkertaisen tulotason maissa kilpailukykyisten ja innovatiivisten yritysten kehitystä jarruttaa usein riittämätön sääntely‑ympäristö ja tietotaidon puuttuminen.

Kilpailukykyisten palvelusektoreiden tukeminen: Kotimaan palvelusektori voi kasvaa kasvavan keskiluokan vaatimusten täyttämiseksi. Palvelut voivat myös lisätä tuotannon kilpailukykyä ja toimia vientitulojen lähteenä.

Myös "vanhojen" kasvutekijöiden hyödyntämistä voidaan jatkaa:

Työvoiman siirtyminen matalamman tuottavuuden sektoreilta korkeamman tuottavuuden sektoreille: Monilla keskinkertaisen tulotason mailla, mukaan lukien Intialla ja Malesialla, on yhä mahdollisuus hyötyä maatalous‑, tuotanto‑ ja palvelutyöntekijöistä, joiden ansiosta ne voivat siirtyä korkeamman tuottavuuden sektoreille.

Eri tekijöiden kertymisestä johtuvan kasvun onnistuminen: Suurin osa keskinkertaisen tulotason maista voi yhä parantaa työvoiman käyttöä ja kasvattaa inhimillistä ja fyysistä pääomaa. Myös tuotantotekijöiden tehokkuus on parannettavissa.

Työskentely kasvun etujen parantamiseksi:

Yhdenvertaisten mahdollisuuksien takaaminen: Monissa keskinkertaisen tulotason maissa köyhyys on yhä laajalle levinnyttä ja/tai tulonjaon epätasaisuudet ovat kasvaneet viimeisen vuosikymmenen aikana. "Keskiluokka" on turhautunut elintason suhteen, eikä heillä ole sananvaltaa päätöksenteossa, mikä on luonut jännitteitä joissakin keskinkertaisen tulotason maissa. Nämä sosiaaliset haasteet täytyy ratkaista tarjoamalla parempia julkisia hyödykkeitä, parantamalla elintasoa, tarjoamalla enemmän työmahdollisuuksia ja takaamalla suurempi sananvalta talousasioissa.

Tehokkaan aluepolitiikan kehittäminen tasapainoisemman kasvun tukemiseksi ja alueellisten erojen vähentämiseksi: Tämä vaatii alueellisten kilpailuetujen määrittämistä ja julkisten palveluiden räätälöimistä paikallisiin tarpeisiin sopiviksi. Painopisteen tulee olla tiheään asutetuilla, köyhillä alueilla.

Energiatehokkuuden ja ympäristön kestävän kehityksen parantaminen: Diversifiointi vähemmän energiaa käyttäviin sektoreihin ja energiatehokkaiden teknologioiden soveltaminen vähentää alttiutta energian hinnan muutoksille sekä sääntöjen ja mieltymysten muutoksille. Lisäksi menestyksekkäiden kehitysstrategioiden laatimisessa täytyy kiinnittää enemmän huomiota ympäristön kestävään kehitykseen.

Hallituksesta voidaan tehdä toimivampi:

Parempi kyky suunnitelmien laatimiseen ja toteuttamiseen: Valtion virkamiesten korkeampi koulutus ja ministeriöiden parempi koordinaatio on oleellista tehokkaan suunnittelun ja toteuttamisen kannalta. Merkittävät strategiset muutokset saattavat olla poliittisesti vaikeita ja kalliita, vaikka ne ovatkin silti parempi vaihtoehto kuin olla muuttamatta mitään. Tehokkaat kommunikointistrategiat, oikea ajoitus ja järjestely ovat oleellisia useiden eri sidosryhmien tuen takaamiseksi ja näiden uudistusten toteuttamiseksi.

Summary of
OECD (2014), Perspectives on Global Development 2014: Boosting Productivity to Meet the Middle-Income Challenge, OECD Publishing.
http://dx/doi.org/10.1787/persp_glob_dev-2014-en

© OECD

Tämä yhteenveto ei ole virallinen OECD-käännös.

Tämän yhteenvedon kopioiminen on sallittua sillä edellytyksellä, että OECD:n tekijänoikeudet ja alkuperäisen julkaisun nimi mainitaan.

Monikieliset yhteenvedot ovat käännettyjä otteita OECD:n julkaisuista, jotka on julkaistu alun perin englanniksi ja ranskaksi.

Julkaisuja on saatavilla maksutta OECD:n verkkokirjastossa osoitteessa www.oecd.org/bookshop

Lisätietoja antaa: OECD Rights and Translation unit, Public Affairs and Communications Directorate Sähköposti:, rights@oecd.orgfaksinumero: +33 (0)1 45 24 99 30.

OECD Rights and Translation unit (PAC)
2 rue André-Pascal, 75116
Paris, France

Vieraile osaston verkkosivuilla osoitteessa www.oecd.org/rights